Київські полоністичні студії
type: channel
description: Кафедра полоністики Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка у співпраці з НАН України з 1999 року видає збірник наукових праць “Київські полоністичні студії”. У збірнику висвітлюються актуальні проблеми сучасного полоністичного літературознавства і мовознавства у широкому слов’янському контексті з першорядною увагою до питань польсько-українських літературних контактів, явищ пограниччя в мові, літературі і культурі, проблем етнолінгвістики, лінгвокультурології, граматики і лексикології польської та інших слов’янських мов, методичних проблем сучасної української полоністики.
publisher: Кафедра полоністики Навчально-наукового інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка
language: uk
publication name: Київські полоністичні студії
issn: 2520-2103
items: Про поезію Антонія Мальчевського та Юліуша Словацького «із нічних дум українських степів та ярів»
items: Антоній Мальчевський і Зенон Фіш: життєві і творчі перетини
items: Суспільно-метафізична версія людської долі в поемі «Марія» Антонія Мальчевського
items: Імагологічні контексти «Марії» Антонія Мальчевського
items: Марія Антонія Мальчевського – польська повість / українська повість
items: Вірування слов’ян у вибраних текстах «української школи»: теологічний дуалізм у «Марії»
items: Слово – знак – мем
items: Польська літературна мова в русинських землях XVI-XVII ст.: концепція А. Мартеля
items: Методи адаптації рекламних слоганів міжнародних брендів: мовознавчий аналіз у контексті України та Польщі
items: Прецедентні одиниці в польських та українських медіатекстах
items: Національно марковані стереотипи у фразеологічних одиницях польської та української мов
items: Емоційна складова новелістики Марії Конопницької
items: Ванда Михайлов як табу людської поведінки: мікрокосмос Чеслава Страшевича в «Зозулях лісу Visile»
items: Ідейно–естетичні параметри драматургії Станіслава Пшибишевського і Володимира Винниченка
items: Природа, тіло і рух у романі Ольги Токарчук «Бігуни»: екокритичне прочитання
items: Михайло Мухин про Україну й українців у творах польських письменників 20-30-х років ХХ ст.
items: До проблеми ніцшеанства в польському та українському модернізмі. Вацлав Берент і Леся Українка
items: Українські польськомовні трактати в комунікативному дискурсі зрілого бароко
items: Польська україніка в літературно-критичній рецепції Антіна Середницького
items: Інтеграція штучного інтелекту в перекладацьку практику та освіту: етичний і професійний вимір
items: Українські антології перекладів як панорама польської літератури: (від)творення аксіологічно-естетичних орієнтирів
items: Образ імператора Франції Наполєона Бонапарта у спогадах Алєксандра Фредра
items: «Літерами Цинамонових крамниць»: Бруно Шульц у прочитанні Сергія Жадана
items: Дві моделі наративної ідентичності в літературній урбаністиці Чеслава Мілоша і Томаса Венцлови
items: І. Франко в інтертекстуальному полі літератури
items: Репрезентація українського й польського культурних кодів у казці Лілії Корнільєвої «Легенда одного замку»
items: Творчість Єжи Єнджеєвича на перехресті ідентичностей
items: Постаті козацьких ватажків у творчості Юліана Урсина Нємцевича
items: Міфологія cтепу в поезії Богдана Залеського (на тлі «Марії»)
items: Полювання, ліс, машина: очима жмудинки Кароліни Пронивської та Володимира Висоцького з Києва

Про поезію Антонія Мальчевського та Юліуша Словацького «із нічних дум українських степів та ярів»
type: item
description: Антоній Мальчевський, автор першої поетичної повісті «Марія», що є незрівняним шедевром, на думку багатьох дослідників, найвидатнішим творцем так званої «української школи» польської поезії. Народився у селі Княгинин на Волині або у Варшаві. Навчався в Кременецькому ліцеї. Юліуш Словацький – великий польський поет-романтик, народжений на 16 років пізніше у м. Кременці, теж навчався у тому ж славетному учбовому закладі і, певно, читав українську поетичну повість «Марія», що, певно, надихало його у власній поетичній творчості. зовсім юним, у молитві в костьолі, не земних благ просив у Бога, а лиш пошанування після смерті. Антонію Мальчевському, як через роки і Юліушу Словацькому, випала доля мандрівника далеко від рідного краю. Молодий Антоній поринув у вир військових випробувань, романтичних інтриг, що ледь не доходили до дуелей, перипетій у варшавських салонах шляхти, поїздку по Європі «за дамою серця» … Здійснив сміливе сходження на вершину Монблан… Останні 2 роки життя поета були дуже тяжкими. Відмежований від світу, змучений фізично і духовно, жив у Варшаві з неофіційною дружиною Софією, працюючи над поетичною повістю «Марія» (1825). Малоймовірно що вихід у світ твору Ю. Словацького «Українська думка» 1926 р., в якому він показав, що є прихильником «української школи» є випадковим збігом. Скоріше за все він був знайомий з твором «Марія» Через кілька років з’явився його «Пісня козацької дівчини» та інші твори. Серед ранніх творів Юліуша Словацького з українською тематикою, зокрема, пов’язана поема «Змій», яку автор назвав «віршованою повістю в шести піснях, створену за українськими переказами». Цей твір для сучасного читача може здатися несподіваним. Його головним персонаж – запорозький гетьман, що водив у походи козаків, але він, за задумом автора, був лихим, підступним навіть до свого військового загону. Почуття справедливості торжествує, неминуча для нього трагічна розв’язка. Це може дещо шокувати сучасного українського читача, для якого козацька історія є зраз…
subject: Статті
  topic: section
subject: Вацлав
  topic: keywords
subject: Мечник
  topic: keywords
subject: Марія
  topic: keywords
subject: козак
  topic: keywords
subject: степ
  topic: keywords
creator: Станіслав Шевченко
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 672
ending page: 681
doi: 10.17721/psk.2025.41.672-681

Антоній Мальчевський і Зенон Фіш: життєві і творчі перетини
type: item
description: У статті в компаративному аспекті розглядається життєтворчість представників «української школи» в польській літературі –поета Антонія Мальчевського і прозаїка Зенона Фіша (Тадеуша Падалиці). Насамперед ідеться про точки дотику, наявні в біографії обох митців, оскільки їхнє життя тісно пов’язане з Україною: Антонія – з Волинню, Зенона – із Наддніпрянщиною. Саме цей фактор і зумовив зацікавленість письменників українською тематикою. Значну увагу приділено поемі «Марія» з її документальною основою, що принесла Мальчевському визнання лише після смерті автора. І закономірно досліджується вплив поеми на творчість Зенона Фіша, що проявляється в тематиці, образній системі, зокрема в моделюванні образу козака Мамая. Також декодується символічний зміст цього персонажа.
subject: Статті
  topic: section
subject: український
  topic: keywords
subject: польський
  topic: keywords
subject: романтизм
  topic: keywords
subject: поема
  topic: keywords
subject: козак
  topic: keywords
creator: Людмила Ромащенко
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 655
ending page: 671
doi: 10.17721/psk.2025.41.655-671

Суспільно-метафізична версія людської долі в поемі «Марія» Антонія Мальчевського
type: item
description: Осмислено дискурс долі в ліро-епічній поемі «Марія» (1825) Антонія Мальчевського. Твір має дві проблемно-тематичні площини: 1) регіональну українсько-польську (географічно-культурно-етнічну), що вписується в рамці геопоетики, і 2) антропологічну, екзистенційно-метафізичну. Серед екзистенціалів і психологічних концептів домінантне становище посідає концепт “los”, виявний синонімічним рядом слів “los”, “dola”, “Fortuna”. Істотну роль у поемі відіграють архетипні дихотомії: Земля / Небо, Суспільство /Трансцендентний Бог, Життя / Смерть, Доля / Недоля, Світло / Тьма, День / Ніч, Доброчесність / Облуда, Щастя / Нещастя. У творі немає артикульованих пророцтв (за виїмком інакомовних алюзійних віщувань у псевдокарнавальній пісні масок, яка виконує символіко-метафоричну профетичну функцію), але трагічному розвиткові подій та нагнітанню його передують лихі передчуття основних персонажів (Вацлава, Марії та її батька), тривожні віщі знаки. Уклинення в сюжет удаваного розважально-ігрового дійства масок із піснями й танцем (улітку, а не в запуст), вносить у поему складник псевдокарнавалізації. Простежено типологічну спорідненість у зображенні зла і трактуванні долі у поемі «Марія» і творах українського «чорного романтизму» – баладах «Причинна», «Тополя», «Утоплена», поемах «Відьма», «Княжна», «Титарівна» Т. Шевченка, повісті російською мовою «Огненный змей» П. Куліша.
subject: Статті
  topic: section
subject: «українська школа» в польському романтизмі
  topic: keywords
subject: концепт
  topic: keywords
subject: доля
  topic: keywords
subject: фаталізм
  topic: keywords
subject: передчуття
  topic: keywords
subject: літературна антропологія
  topic: keywords
subject: «чорний романтизм»
  topic: keywords
subject: маска
  topic: keywords
subject: псевдокарнавалізація
  topic: keywords
creator: Євген Нахлік
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 620
ending page: 654
doi: 10.17721/psk.2025.41.620-654

Імагологічні контексти «Марії» Антонія Мальчевського
type: item
description: Стаття є описовим та компаративним аналізом образів козаків та татар у поемі Антонія Мальчевського «Марія» в контексті імагології та міжетнічних стосунків. У поемі простежується чітка дихотомія Добра, яке уособлюють поляки і козаки, та Зла, представленого татарами. Образ козака розглядається як багатогранний та складний: він є гармонійним поєднанням «дикості» й «слухняності», перебуває у єдності з природою, виступає як вірний посланець, надійний провідник і хоробрий воїн. Він діє як «проміжна ланка» між «цивілізацією» (поляками) та «варварством». На противагу цьому, татари зображені як безлика, жорстока та підступна орда, що символізує абсолютне зло, хаос та руйнівну природну стихію. Цей контраст поглиблюється через аналіз бойових тактик: шляхетний і прямолінійний бій поляків протистоїть хитрим маневрам і тактиці оточення татар. Таким чином, козаки в поемі стають союзниками цивілізації у її боротьбі проти варварства.
subject: Статті
  topic: section
subject: Антоній Мальчевський
  topic: keywords
subject: «Марія»
  topic: keywords
subject: імагологія
  topic: keywords
subject: образ козака
  topic: keywords
subject: образ польського шляхтича
  topic: keywords
subject: образ татарина
  topic: keywords
subject: цивілізація і варварство
  topic: keywords
creator: Марія Брацка
creator: Микита Садовий
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 604
ending page: 619
doi: 10.17721/psk.2025.41.604-619

Марія Антонія Мальчевського – польська повість / українська повість
type: item
description: Представлений текст є оглядом інтерпретаційних можливостей, закладених у підзаголовку «повість українська», яким Антоній Маль-чевський позначив свою поему Maria. Простежуючи трансформації семантичного поля категорії «українськість» у польській культурі XIX століття, я прагну відтворити спектр можливостей прочитання твору, а також показати наслідки здійснюваних інтерпретаційних виборів. У дослідженні наведено аргументи на користь тлумачення головної героїні поеми Мальчевського в контексті української культури.
subject: Статті
  topic: section
subject: українськість
  topic: keywords
subject: XIX століття
  topic: keywords
subject: пограничність
  topic: keywords
subject: Антоній Мальчевський
  topic: keywords
creator: Івона Венґжин
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 589
ending page: 603
doi: 10.17721/psk.2025.41.589-603

Вірування слов’ян у вибраних текстах «української школи»: теологічний дуалізм у «Марії»
type: item
description: The article presents the theological dualism of God and the Devil as the structural framework of Slavic legends, folktales, and oral traditions. It refers to Mykhailo Drahomanov’s claim that such dualism constitutes a defining criterion of the Slavic myth. The author identifies its Zoroastrian provenance, drawing on the works of Ryszard Tomicki and Mircea Eliade. He demonstrates that the Proto-Slavic theological dualism provides the mythical foundation of the world depicted by Malczewski in “Maria”. He proves that this theological dualism – recognized, among others, by Drahomanov as a hallmark of the Slavic myth – implies cosmological and anthropological dualism within this poetic novel. Furthermore, he reveals that in the steppe, envisioned as a theatrum mundi, a struggle unfolds between radically opposed (binary) principles of Light and Darkness, Good and Evil, Life and Death, a struggle whose outcome is the engulfing of Light, Good, and Life by Darkness, Evil, and Death. He also shows that evangelical soteriology undergoes inversion in the visionary novel under the influence of residual folk religiosity: the symbolism of salvation is transformed into a symbolism of earthly annihilation. In Malczewski’s Maria, the absence of Christian psychomachia—the moral struggle for salvation— reveals the dominance of a chthonic, fatalistic worldview. The poem’s characters, such as Wojewoda, Pacholę, and Wacław, function as vessels of evil, death, and despair. Wacław’s inner fall, his abrupt transformation into a Byronic avenger, and his revolt against divine justice signal the collapse of the moral order and the triumph of metaphysical rebellion. The world of Maria becomes a demonic realm abandoned by Deus otiosus, where all life and meaning fade. The author recognizes in Malczewski’s work a hope rooted in Maria’s projective religiosity and in her yearning for liberation from the penitentiary order of the steppe – of the world – of the universe – which arises from a longing f…
subject: Статті
  topic: section
subject: реліктовість релігійна
  topic: keywords
subject: праслов’янський світ
  topic: keywords
subject: теологічний дуалізм
  topic: keywords
subject: народність
  topic: keywords
subject: Драгоманов
  topic: keywords
subject: міфічна канва сюжету
  topic: keywords
creator: Збіґнєв Казьмерчик
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 568
ending page: 579
doi: 10.17721/psk.2025.41.568-579

Слово – знак – мем
type: item
description: У статті розглянуто інтернет-мем як лінгвопрагматичний феномен, що виникає на основі прецедентних імен, висловів, подій та культурних образів й поєднує вербальні, візуальні та інтертекстуальні елементи. Показано, що основою мему є прецедентні імена, вислови, події та культурні образи, які в новому контексті набувають сатиричного, іронічного чи мобілізаційного змісту Здійснено порівняльний аналіз українського та польського медійного дискурсу, зокрема в контексті війни Росії проти України. Представлено, що меми функціонують як мовленнєві акти, де ілокутивна фаза реалізується через сатиру, сарказм, евфемізацію або політичний коментар, а перлокутивна – у впливі на громадську думку, формуванні колективної ідентичності та політичної мобілізації ілокутивна фаза реалізується у формі сатири, евфемізації чи політичного коментаря, тоді як перлокутивна полягає у впливі на громадську думку та формуванні колективної ідентичності. Особливу увагу приділено мультимодальній природі мемів, яка дозволяє поєднувати текст, зображення та культурні алюзії в єдиному комунікативному акті. На матеріалі українських та польських медіа (зокрема, приклади «Путлер», «Бавовна», «Русскій воєнний корабль, іди…», «Denaturatow», «Dziś kijek») виявлено, що в обох культурах меми є реакцією на прецедентні реалії – постаті, події та висловлювання, які вже стали знаковими в масовій свідомості й отримали нове життя у вигляді цифрових об- разів. Зроблено висновок про необхідність подальшого дослідження проблем перекладу та транскультурної адаптації мемів, що зберігають або втрачають свою ілокутивну силу при інтерпретації різними аудиторіями. Наголошено на необхідності подальших досліджень проблем перекладу й транскультурної адаптації, оскільки меми можуть втрачати ілокутивну силу при перенесенні між мовними та культурними спільнотами.
subject: Статті
  topic: section
subject: інтернет-мем
  topic: keywords
subject: мультимодальність
  topic: keywords
subject: прецедентні феномени
  topic: keywords
subject: прагмалінгвістика
  topic: keywords
subject: мовленнєвий акт
  topic: keywords
subject: український та польський медійний дискурс
  topic: keywords
creator: Тетяна Хайдер
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 513
ending page: 550
doi: 10.17721/psk.2025.41.513-550

Польська літературна мова в русинських землях XVI-XVII ст.: концепція А. Мартеля
type: item
description: Аналізується стан польської літературної мови в русинських землях XVI-XVII ст., обґрунтовуються висновки щодо впливу польської цивілізації на українську мовну свідомість досліджуваного періоду. У статті подана концепція Антуана Мартеля – славіста-поліглота, професора Лілльского університету, що залишив наукову спадщину, яка справила великий вплив на розвиток славістики. Водночас розглядається дискутивне твердження А. Мартеля про свідоме відсторонення освічених українців доби Відродження від вироблення і засвоєння літературної мови свого народу під впливом естетично і функціонально довершених зразків польської писемності, зокрема текстів Яна Кохановського. Тези А. Мартеля аналізуються в контексті дискусій, які віддають належне ерудиції та науковій компетентності французького славіста, проте наводять ряд аргументів логічного й аналітичного характеру, що дисонують із позицією А. Мартеля. У статті розгорнуто апеляцію до критеріїв оцінки наукової творчості А. Мартеля світовими славістами та сучасниками. Увагу приділено необхідності співвідносити мовно-літературні тенденції розвитку культури з соціокультурним контекстом епохи, потребу розглядати мовні впливи культур як нелінійний процес і зумовлену цим діалогічність культур, необхідність в аналізі широкого і повного реєстру досліджуваних текстів. Відтак, складна проблематика контактів літературних мов слов’янських народів сформувала полеміку видатних науковців, у якій представлено концепції, методи аналізу текстового матеріалу, історико-культурну аргументацію.
subject: Статті
  topic: section
subject: польська літературна мова
  topic: keywords
subject: концепції розвитку літературних мов
  topic: keywords
subject: літературна мова
  topic: keywords
subject: руська мова
  topic: keywords
subject: слов’янські літературні мови
  topic: keywords
subject: польська цивілізація
  topic: keywords
subject: польська барокова література
  topic: keywords
subject: А. Мартель
  topic: keywords
creator: Ростислав Радишевський
creator: Лариса Шевченко
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 551
ending page: 567
doi: 10.17721/psk.2025.41.499-512

Методи адаптації рекламних слоганів міжнародних брендів: мовознавчий аналіз у контексті України та Польщі
type: item
description: У статті досліджено особливості перекладу та адаптації рекламних слоганів міжнародних брендів для української та польської аудиторії, зосереджуючи увагу на мовних, стилістичних та прагматичних аспектах трансформації рекламного повідомлення. Проаналізовано основні методи перекладу рекламних слоганів — прямий переклад, адаптацію та ревізію — та продемонстровано їх застосування на прикладах відомих брендів, таких як Nestle, Lion і M&M’s. Визначено, що адаптація дозволяє зберегти семантичну та емоційну насиченість оригіналу з урахуванням культурних і мовних особливостей цільової аудиторії, тоді як метод ревізії передбачає суттєві зміни вербальної частини слогана для посилення емоційного ефекту та комунікативної релевантності. Проведено порівняльний аналіз українських і польських версій слоганів, виявлено домінантні стратегії перекладу та визначено роль лексичних, стилістичних і прагматичних чинників у формуванні позитивного сприйняття рекламного тексту. Стаття підкреслює значущість міждисциплінарного підходу у перекладі рекламних слоганів та окреслює перспективи подальших досліджень у сфері міжкультурної комунікації та локалізації рекламного контенту.
subject: Статті
  topic: section
subject: реклама
  topic: keywords
subject: слоган
  topic: keywords
subject: переклад
  topic: keywords
subject: адаптація
  topic: keywords
subject: ревізія
  topic: keywords
creator: Надія Криштоф
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 483
ending page: 498
doi: 10.17721/psk.2025.41.483-498

Прецедентні одиниці в польських та українських медіатекстах
type: item
description: У статті досліджено лінгвістичну специфіку актуалізації прецедентних феноменів – специфічних мовних елементів, що тісно пов’язані з когнітивною базою етносу й відбивають уявлення про важливі для певної спільноти явища, події та факти, – у польському та українському медійних дискурсах, їхній сугестивний потенціал. Актуальність обумовлена недостатнім висвітленням описаної проблеми в польському мовознавстві та потребою в зіставному аналізі одиниць, використаних носіями обох мов. Мета полягає у виокремленні й зіставленні особливостей ужитку згаданих феноменів у польських та українських медіатекстах. Удалося з’ясувати, що прецедентні одиниці найчастіше трапляються саме в заголовках новинних і публіцистичних матеріалів, на історичних порталах, а також у блоґах. Така закономірність цілком логічна, адже заголовок виконує ключову функцію – привертає увагу читача й спонукає до ознайомлення з основним текстом. Використання впізнаваних культурних маркерів у назві увиразнює настрій публікації, активує потрібні асоціації і задає заздалегідь вибрану адресантом тональність іще до прочитання самого матеріалу. Особливо це помітно в текстах із суспільно-політичним забарвленням, де заголовки з прецедентними феноменами нерідко слугують механізмом зіставлення, оцінки, критики або гумористичної гри з усталеними уявленнями. Тенденції апелювання та функції одиниць у польських та українських текстах загалом схожі, що можна пояснити приналежністю обох мов до однієї слов’янської групи індоєвропейської мовної сім’ї, хоч і до різних підгруп: польська – західнослов’янська мова, натомість українська – східнослов’янська. Отже, виділено такі спільні риси, як граматична подібність, синтаксична близькість, культурна спорідненість. Має значення також і сусідство двох країн, що позначається на історичному контексті. Тісні контакти польської та української мов формують підґрунтям для подальших досліджень використання в них прецедентних одиниць, зокрема й у порівняльному аспекті.
subject: Статті
  topic: section
subject: прецедентна одиниця
  topic: keywords
subject: прецедентний феномен
  topic: keywords
subject: медійний текст
  topic: keywords
subject: медійний дискурс
  topic: keywords
creator: Кирило Козлов
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 468
ending page: 482
doi: 10.17721/psk.2025.41.468-482

Національно марковані стереотипи у фразеологічних одиницях польської та української мов
type: item
description: Стаття зосереджена на аналізі стереотипів, відображених у польській та українській етнофразеології, які становлять вагому частину національно-культурної картини світу. Основну увагу приділено порівнянню фразеологічних одиниць з етнонімним компонентом, що відображають традиційні уявлення, оцінки й упередження стосовно «своїх» та «чужих» етносів. У статті розглядаються фразеологізми з компонентами єврей (жид), німець, циган, росіянин (москаль), угорець, румун, болгарин, турок, татарин, які функціонують у польській та українській мовах і демонструють як спільні, так і відмінні особливості формування етнокультурних образів. Методологічною основою дослідження є поєднання когнітивного та культурологічного підходів, що дозволяє інтерпретувати фразеологізми не лише як мовні кліше, а й як ціннісні маркери, що акумулюють суспільний досвід і відображають історичні контакти, конфлікти та міжкультурні взаємини. Матеріалом дослідження слугували дані польських та українських лексикографічних джерел, принагідно використовувались дані мови художньої літератури та інтернет джерел. Метою статті було виявлення, аналіз і зіставлення фразеологізмів польської та української мов, що містять етноніми або інші етноконнотативні компоненти, для реконструкції мовних стереотипів про інші нації та народи. Проведений аналіз показав, що польська та українська етнофразеологія фіксують низку подібних стереотипів, сформованих на ґрунті спільної істо- рії, географічної близькості та контактів із сусідніми народами. У ході дослі- дження було визначено коло фразеологічних одиниць з етнічними маркерами у польській та українській мовах, здійснено їх семантичний аналіз; усі фразеологізми було розкласифіковані за типами етнічних стереотипів (позитивні, негативні, нейтральні). Крім того, було встановлено спільні й відмінні риси у стереотипних образах, закріплених у фразеології обох мов. У висновках підкреслено, що фразеологія є важливим джерелом дослідження етнічних стереотипів, адже вона відбиває колективні …
subject: Статті
  topic: section
subject: фразеологізм
  topic: keywords
subject: етнофразеологія
  topic: keywords
subject: стереотип
  topic: keywords
subject: етнонім
  topic: keywords
subject: польська мова
  topic: keywords
subject: українська мова
  topic: keywords
subject: національно-культурна картина світу
  topic: keywords
creator: Наталія Дем’яненко
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 450
ending page: 467
doi: 10.17721/psk.2025.41.450-467

Емоційна складова новелістики Марії Конопницької
type: item
description: У статті зосереджено увагу на емоційній складовій новелістики Марії Конопницької, яка виступає важливим чинником формування художнього і соціально-психологічного змісту творів польської письменниці. Досліджуються механізми відтворення внутрішнього світу персонажів, зокрема через прийоми «розповіді в розповіді», внутрішні монологи та діалогові взаємодії з оповідачем У дослідженні відзначено позицію оповідача, який, обмежуючи власну оцінювальну функцію, одночасно впливає на сприйняття читача, іронічно підсвічує події та створює емоційну напругу. Висвітлюється відтворення соціально-моральних проблем, зображених у творах. Автор дослідження підкреслює важливість емоційного компоненту для розуміння художнього методу Конопницької та її внеску в розвиток психологічної новелістики кінця ХІХ – початку ХХ ст.
subject: Статті
  topic: section
subject: Марія Конопницька
  topic: keywords
subject: новелістика
  topic: keywords
subject: емоційна складова
  topic: keywords
subject: образ
  topic: keywords
subject: персонаж
  topic: keywords
subject: символ
  topic: keywords
creator: Ольга Яручик
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 433
ending page: 449
doi: 10.17721/psk.2025.41.433-449

Ванда Михайлов як табу людської поведінки: мікрокосмос Чеслава Страшевича в «Зозулях лісу Visile»
type: item
description: Ванда Михайлов живе у залізничній будці свого батька-стрілочника поблизу станції Турмонти (Литва, Варшавсько-Петербурзька залізниця). Її спосіб життя відрізняється від звичайного для інших людей. Вона увесь час уявляє себе проводирем натовпу, демосу, народу, який треба вести до якихось вершин в ім’я соціальної перебудови. Веде уявні діалоги з політиками першої половини ХХ століття, передусім із Муссоліні та Рузвельтом. У другу чергу зі Сталіним і Гітлером. Врешті-решт Ванда створює для себе і в собі певний світ, який є антагоністом до світу реального. Проте світ-антагоніст, внутрішній світ лісовички (ненормальної з лісу. – Я. О.) стає чимось подібним до ідеології терористів-одинаків ХІХ ст. і штовхає її на вчинок, який є табу з погляду звичайної людини, однак буденним з точки зору шаленця і навіженого.
subject: Статті
  topic: section
subject: табу
  topic: keywords
subject: дискурс
  topic: keywords
subject: розмірковування
  topic: keywords
subject: тероризм
  topic: keywords
subject: одиначка
  topic: keywords
creator: Олександр Янішевський
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 420
ending page: 432
doi: 10.17721/psk.2025.41.420-431

Ідейно–естетичні параметри драматургії Станіслава Пшибишевського і Володимира Винниченка
type: item
description: У дослідженні порушено проблему порівняльно–типологічного вивчення драматургії Станіслава Пшибишевського і Володимира Винниченка. Польський та український автори вважаються творцями «нової європейської драми», тож у статті розглядаються витоки їх драматургічної майстерності, особливості поетики та естетики їх п’єс, зокрема модерністського спрямування, спільність та відмінність у художньому трактуванні ними домінуючих для них концепцій, відповідно, «нагої душі» в польського і «чесності з собою» в українського письменників. Зосереджено увагу на їх моделюванні в драматичних творах ідейно–образного світу, зв’язаного із системою психо–фізіологічних чинників людини, зосібна інстинктів. Крізь таку призму проаналізовано знакові для них драматургічні твори: «Сніг» Станіслава Пшибишевського та «Закон» Володимира Винниченка. Доведено їх спільні і відмінні риси.
subject: Статті
  topic: section
subject: літературна компаративістика
  topic: keywords
subject: драматургія С. Пшиби- шевського і В. Винниченка
  topic: keywords
subject: психо–фізіологічні інстинкти
  topic: keywords
subject: художнє мислення
  topic: keywords
creator: Степан Хороб
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 405
ending page: 419
doi: 10.17721/psk.2025.41.405-419

Природа, тіло і рух у романі Ольги Токарчук «Бігуни»: екокритичне прочитання
type: item
description: Ольга Токарчук у романі «Бігуни» створює постмодерний текст-мозаїку, що поєднує подорож, міф, есе та поетичну прозу, де основними темами стають рух, множинність, номадизм, межі ідентичності, емпатія та споглядання. Твір формує складну онтологічну перспективу, у якій людина втрачає центральне місце у світобудові, а природа постає як динамічна, багатоманітна й автономна субстанція. Через мозаїчну структуру роману, фрагменти спостережень й історій героїня відкриває нову філософію руху, усвідомлюючи себе частиною живого довкілля. Рух стає формою буття, а тілесність – способом пізнання світу. Дитячі спогади й взаємодія з рікою, землею та темрявою демонструють, як природа формує свідомість і задає межі досвіду, перегукуючись з ідеями Бруно Латура про спільне буття людей і «нелюдей». Водночас пластик і сміття в тексті функціонують як матеріальна метафора антропоцену: вони символізують тотальне проникнення штучного в природний світ і висвітлюють антропогенний вплив людини. Героїня постійно перебуває в русі, а її номадизм протиставлений укоріненості покоління батьків, що відкриває різні моделі співіснування з довкіллям. Тілесні й анатомічні деталі, увага до «аномалій» і «монструозності» природи демонструють рівноправність усіх форм життя та непередбачуваність світу. Порівняння з науково-раціональним підходом Макса Кідрука, який підкреслює ефективне й свідоме використання пластику, показує сучасну тенденцію поєднувати емоційно-екологічну чутливість із технологічно обґрунтованою відповідальністю. Тож, «Бігуни» пропонують постантропоцентричне бачення світу, де рух, матеріальність і взаємозалежність стають основою буття, а людська відповідальність за екосистему – ключовим критерієм сучасного екологічного мислення.
subject: Статті
  topic: section
subject: екокритика
  topic: keywords
subject: екокритичний дискурс
  topic: keywords
subject: антропоцен
  topic: keywords
subject: екологічне мислення
  topic: keywords
subject: постгуманізм
  topic: keywords
subject: номадизм
  topic: keywords
subject: нелюди
  topic: keywords
subject: монструозність
  topic: keywords
subject: природа
  topic: keywords
creator: Наталія Розінкевич
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 392
ending page: 404
doi: 10.17721/psk.2025.41.392-404

Михайло Мухин про Україну й українців у творах польських письменників 20-30-х років ХХ ст.
type: item
description: Стаття присвячена аналізу рецепції України та українців у польській літературі 1920–1930-х років ХХ ст. крізь оптику літературознавчих розвідок Михайла Мухина. У центрі уваги — художні тексти, що репрезентують Україну як особливий культурний і символічний простір. Михайло Мухин відзначав амбівалентність українських образів-архетипів: поряд із романтизованими мотивами степу, фольклору та «втраченого раю» простежуються й стереотипізовані уявлення про «хаотичну окраїну» чи «небезпечного іншого». Аналіз робиться на творах письменників Я. Івашкевича, Ф. Равіти-Ґавронського, М. Родзевичувни, Я. Лади, Ю. Тувіма та ін., в яких образи України й українців подаються у напівміфологізованому вигляді й водночас несуть ідеологічне навантаження. Особливу увагу приділено тому, як література міжвоєнного періоду відтворювала ключові політичні та воєнні події, зокрема Листопадовий чин 1918 року, українсько-польську війну та соціальні трансформації прикордоння. У статті підкреслено також значення критики М. Мухина і його діалогу з Юрієм Липою для осмислення «української теми» в польській прозі. Водночас аналіз увиразнюється завдяки посиланням на оцінки польських критиків та сучасних дослідників — Ольги Гнатюк, Адріяни Копут, Юлії Артимишин, Світлани Кравченко, Ростислава Радишевського та Софії Когут, що дає можливість співвіднести літературні образи з історичними й політичними контекстами. Таким чином, дослідження спадщини Михайла Мухина відкриває нові перспективи для сучасної україно-польської компаративістики, дозволяючи поєднати історико-літературний аналіз із розумінням сучасних викликів культурної пам’яті та діалогу двох народів.
subject: Статті
  topic: section
subject: Михайло Мухин
  topic: keywords
subject: історико-літературознавчі праці
  topic: keywords
subject: літературна критика
  topic: keywords
subject: компаративістика
  topic: keywords
subject: еміґрація
  topic: keywords
subject: Карпатська Україна
  topic: keywords
subject: Закарпаття
  topic: keywords
subject: Польща
  topic: keywords
creator: Андрій Ребрик
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 375
ending page: 391
doi: 10.17721/psk.2025.41.375-391

До проблеми ніцшеанства в польському та українському модернізмі. Вацлав Берент і Леся Українка
type: item
description: У статті розглянуто механізми адаптації й переосмислення ніцшеанства в контексті критики декадентства, чистого мистецтва, естетизму в творчій практиці Вацлава Берента і Лесі Українки. Простежено, як майже одночасно у польського та українського модерністів з’являються контроверсійні інтенції, незгода і полеміка з поширеними наприкінці ХІХ століття декадентськими настроями, ідеями песимізму, розпачу, абсолютизації краси як категорії філософської естетики. Акцентовано, що у В. Берента ніцшеанський дискурс втілено головним чином в романній прозі, у Лесі Українки нові ідеї адаптуються в різних жанрах, у слові як такому. Зроблено висновок про синхронне переміщення філософських концептів Ф. Ніцше у текстах обох митців. Простежено спільне й відмінне у трактуванні проблеми волі і неволі, призначення митця й мистецтва, стильової своєрідності та естетичної цінності модернізму. Окреслено перспективи дослідження польсько-українського літературного дискурсу помежів’я століть в аспекті культурних і транскордонних переміщень.
subject: Статті
  topic: section
subject: декадентство
  topic: keywords
subject: естетизм
  topic: keywords
subject: критика
  topic: keywords
subject: модернізм
  topic: keywords
subject: ніцшеанство
  topic: keywords
subject: культурне переміщення
  topic: keywords
creator: Ростислав Радишевський
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 347
ending page: 374
doi: 10.17721/psk.2025.41.347-374

Українські польськомовні трактати в комунікативному дискурсі зрілого бароко
type: item
description: У статті здійснено аналіз українських польськомовних трактатів доби зрілого бароко у контексті їхнього функціонування в комунікативному дискурсі епохи. Простежено історико-культурні та соціальні обставини, що зумовили появу цього феномену, а також визначено специфіку трактатів як жанрово-комунікативної форми, що поєднує риси наукової аргументації, риторичної традиції та конфесійно-полемічної літератури. Окреслено ключові дискурсивні стратегії авторів, спрямовані на вплив на читача, а також мовностилістичні домінанти, які забезпечували ефективність комунікативної взаємодії. Увагу зосереджено на ролі польської мови як важливого засобу міжкультурної комунікації, що сприяла поширенню ідей барокової думки в українському та європейському контекстах. Робота підкреслює значення польськомовних трактатів у формуванні інтелектуальної культури українського бароко та їхню цінність як джерела для сучасних гуманітарних студій.
subject: Статті
  topic: section
subject: українські польськомовні трактати
  topic: keywords
subject: бароко
  topic: keywords
subject: комунікація
  topic: keywords
subject: риторика
  topic: keywords
subject: жанрово-стильова специфіка
  topic: keywords
subject: аудиторія
  topic: keywords
creator: Наталія Поплавська
creator: Ольга Федько
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 332
ending page: 346
doi: 10.17721/psk.2025.41.332-346

Польська україніка в літературно-критичній рецепції Антіна Середницького
type: item
description: Метою статті є аналіз та систематизація тематичних пріоритетів художніх зацікавлень польських письменників, перекладачів та науковців ХХ століття українською тематикою, відображених у літературно-критичних рецепціях відомого польського літературознавця Антіна Середницького. У статті констатовано, що питання дослідження компаративістських, а особливо імагологічних віддзеркалень творчих взаємин польської та української літератур є надзвичайно актуальним завданням сучасного літературознавства та потребує подальшої систематизації й методологічного опрацювання. У розвідці проаналізовано тематичний спектр літературознавчих досліджень, що торкаються культурно-історичних та, зокрема, літературних аспектів творчих взаємин польської та української літератур, репрезентованих численними літературно-критичними оглядами А. Середницького. Тематично-дослідницький обшир його літературознавчих спостережень проаналізовано на матеріалі численних узагальнено-оглядових і монографічних статей, у яких оцінюється рівень розвитку українсько-польських літературних взаємин загалом, а також їхньої репрезентації в творчості окремих представників двох сусідніх літератур. Спектр широких й різноаспектних україно-польських літературних взаємин у запропонованій розвідці розглянуто у контексті української тематики, реалізованої в творах польських письменників першої половини ХХ ст.: Станіслава Виспянського, Стефана Жеромського, Владислава Оркана, Владислава Реймонта, Станіслава Вінценза, В’ячеслава Ліпінського та ін., а також у творчості авторів другої половини століття: Яна Бжози, Вацлава Кубацького, Єжи Стемповського, Влодзімежа Слободника, Юзефа Лободовського, Ванди Василевської, Владислава Бронєвського, Єжи Гарасимовича, Марії Домбровської, Ярослава Івашкевича та ін. Окремо відзначено внесок польських літературознавців, перекладачів і фольклористів у розвиток двосторонніх літературних взаємин. Показано, як їхня діяльність сприяла формуванню каналів культурного обміну і транснаціональних інтелектуа…
subject: Статті
  topic: section
subject: українська література
  topic: keywords
subject: польська література
  topic: keywords
subject: переклад
  topic: keywords
subject: компаративістика
  topic: keywords
subject: імагологія
  topic: keywords
subject: Антін Середницький
  topic: keywords
creator: Андрій Піскун
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 312
ending page: 331
doi: 10.17721/psk.2025.41.312-331

Інтеграція штучного інтелекту в перекладацьку практику та освіту: етичний і професійний вимір
type: item
description: У статті розглядається інтеграція штучного інтелекту в перекладацьку практику та освіту. Автор аналізує трансформацію ролі перекладача, який поєднує мовну, технологічну та етичну компетенції. Підкреслюється, що ШІ не замінює людину, а створює нову форму співпраці між перекладачем і технологією, важливу для підготовки польсько- українських фахівців.
subject: Статті
  topic: section
subject: штучний інтелект
  topic: keywords
subject: машинний переклад
  topic: keywords
subject: освіта перекладачів
  topic: keywords
subject: перекладацька компетентність
  topic: keywords
subject: етика перекладу
  topic: keywords
creator: Альберт Новацький
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 296
ending page: 311
doi: 10.17721/psk.2025.41.296-311

Українські антології перекладів як панорама польської літератури: (від)творення аксіологічно-естетичних орієнтирів
type: item
description: У статті розглянуто антології перекладів польської літератури українською мовою, видані впродовж тридцятиліття державної незалежності України. Аналіз охоплює видання поетичних, прозових антологійних текстів, а також драматургії, які визначають специфіку рецепції польського письменства в українському дискурсі. Особливу увагу приділено механізмам антологізації та ролі перекладачів та упорядників у формуванні канону інонаціональної літератури, який постає як результат не лише об’єктивного добору, а й індивідуальних естетичних і культурних орієнтацій. З’ясовано, що українські антології польської літератури як метажанр мають особливі структурні характеристики та виконують подвійну функцію: з одного боку, вони інтегрують національного читача у світовий культурний контекст, з іншого – стають способом осмислення власних ідентифікаційних проблем. Виокремлено основні тенденції: перевага авторських поетичних антологій, обмежена кількість прозових і драматичних видань, слабка аналітична рецепція антологій у науковому дискурсі.
subject: Статті
  topic: section
subject: антологія
  topic: keywords
subject: рецепція
  topic: keywords
subject: перекладач
  topic: keywords
subject: упорядник
  topic: keywords
subject: текст
  topic: keywords
creator: Олеся Нахлік
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 274
ending page: 295
doi: 10.17721/psk.2025.41.274-295

Образ імператора Франції Наполєона Бонапарта у спогадах Алєксандра Фредра
type: item
description: Алєксандер Фредро – «батько польської комедії» – є й автором особливих спогадів «Три по три», в яких представлено події періоду Наполєонівських воєн і участь у них самого автора. Образ імператора Франції Наполєона Бонапарта в творчості Алєксандра Фредра є цікавим взірцем образотворення історичної особи в европейській художній літературі ХІХ століття. Фредро був одним із ординарців Наполєона в 1813–1814 роках. Ці спогади – пам’ятка і свідчення і Фредрового світогляду, закоріненого у шляхетську минувшину, у історію польської боротьби за незалежність – у складі французької імператорської армії. «Три по три» є важливим джерелом про взаємини польського офіцерського корпусу французької армії та самого імператора, його ставлення до незалежності Польщі. Постать Наполєона у спогадах Фредра – не історичний документ. Це радше художній образ, який ґрунтований на особистих спостереженнях і узагальненнях драматурга, його суб’єктивний літературно-мистецький портрет.
subject: Статті
  topic: section
subject: Фредро
  topic: keywords
subject: Наполєон Бонапарт
  topic: keywords
subject: «Три по три»
  topic: keywords
subject: жанр
  topic: keywords
subject: оповідка (ґавенда)
  topic: keywords
subject: культурна доба
  topic: keywords
creator: Ігор Набитович
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 257
ending page: 273
doi: 10.17721/psk.2025.41.257-273

«Літерами Цинамонових крамниць»: Бруно Шульц у прочитанні Сергія Жадана
type: item
description: Авторка розвідки зосереджується на ґенезі, контекстах та інтерпретаційних описах текстів Сергія Жадана – найважливішого нині українського поета, – пов’язаних із творчістю й постаттю Бруно Шульца, а саме: три есеї, наразі опубліковані лише у польських перекладах («Дрогобич та околиці», «Шульц: видіння і відлуння», «Митець у часи війни: Шульц утрачений і збережений») та цикл «Шульц. Псалми» з найновішої збірки віршів поета «Скрипниківка» (2023). Концептуальною основою та наративним імпульсом для шульцівської тематики у творчості Жадана є його тягла участь у Міжнародному Фестивалі Бруно Шульца (ШульцФест), який відбувається у Дрогобичі від 2004 року у дворічному циклі. Збірка віршів «Дрогобич» (2018), яка існує лише у польському виданні, у перекладі Яцека Подсядла, відкриває присутність Шульца та Дрогобича у поетичному мисленні й уяві Жадана як автономного літературного проєкту. Після першої зустрічі з Дрогобичем поет визнає, що завжди читатиме це місто «літерами цинамонових крамниць» – першою зустріла його тут тінь Шульца, яка безнастанно повертається. Жадан закликає не оплакувати світи Шульца, лиш вірити у них, а в часи війни говорить про втраченого й урятованого Шульца, про спалені листи й знищені рукописи, про беззахисність мистецтва перед обличчям жахіття і водночас про його рятівну силу.
subject: Статті
  topic: section
subject: Сергій Жадан
  topic: keywords
subject: Бруно Шульц
  topic: keywords
subject: ШульцФест
  topic: keywords
subject: Дрогобич
  topic: keywords
subject: есей
  topic: keywords
subject: псалми
  topic: keywords
subject: жахіття
  topic: keywords
subject: зцілення
  topic: keywords
creator: Віра Меньок
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 234
ending page: 256
doi: 10.17721/psk.2025.41.234-256

Дві моделі наративної ідентичності в літературній урбаністиці Чеслава Мілоша і Томаса Венцлови
type: item
description: У статті розглянуто листування Чеслава Мілоша і Томаса Венцлови в аспекті публічної декларації поглядів на проблему польсько-литовського порозуміння. Вільна розкута розповідь про актуальний стан цього важливого діалогу була наслідком синтезу автобіографічного наративу з аналізом історичної ситуації, відтворення минувшини і сучасності у форматі особистої долі. Листи написано з позицій емігрантів, що зумовлює амбівалентність наративної техніки. З одного боку, це відтворення міста-палімпсесту, в контексті його багатовікової історії, з іншого – емоційний суб’єктивний підхід до опису малої вітчизни. Побудована на грі цих планів оповідь дозволяє авторам балансувати, не приєднуючи до певної ідеології, концепції буття Вільна / Вільнюса в культурній географії Східної Європи. Польський і литовський письменники висвітлюють різні етапи історичних криз і катастроф віленської культури, знаходячи при цьому в постульованих бінарних опозиціях і культурних антиноміях спільний фундамент, міфологію, історіософію. Абстрагуючись від емоцій, вони намагаються віднайти оновлену модель польсько-литовських відносин на сучасному етапі.
subject: Статті
  topic: section
subject: бароко
  topic: keywords
subject: діалог
  topic: keywords
subject: дискурс Східної Європи
  topic: keywords
subject: іммігрант
  topic: keywords
subject: наративна ідентичність
  topic: keywords
subject: ностальгія
  topic: keywords
subject: пограниччя
  topic: keywords
subject: середньовіччя
  topic: keywords
subject: трансгресивна ідентичність
  topic: keywords
subject: еміграція
  topic: keywords
subject: емігрантська поетика
  topic: keywords
subject: епістолярний жанр
  topic: keywords
subject: есей
  topic: keywords
creator: Артур Малиновський
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 212
ending page: 233
doi: 10.17721/psk.2025.41.212-233

І. Франко в інтертекстуальному полі літератури
type: item
description: Стаття присвячена розкриттю творчого діалогу І. Франка з Ю. Словацьким, Я. Каспровичем та письменниками ХІХ ст. й інших часопросторів. Інтертекстуальна практика І. Франка засвідчує не лише цитатні можливості художньої літератури, не обмежені ремінісценціями й алюзіями, а забезпечує процес трансформування тих чи тих фабул в авторський сюжет, опосередковане й безпосереднє спілкування письменників, циркуляцію ідей та образів у їхніх творах, котрі щоразу набували нової художньої якості на перетині спільних й відмінних ознак. Йдеться не про механічне наслідування чи запозичення, а про значущу бесіду між І. Франком і Ю Словацьким та іншими письменниками, творче змагання. Вона задокументалізована віршами “Odpowiedź na “Рsalmy przyszłości” Spiridionowi Prawdzickiemu” (тобто, З. Красінському) Ю. Словацького й «Вічний революціонер» І. Франка, наповнених особистісними версіями кожного поета, пов’язаними із стильовими особливостями різних епох, семантичними й конкретно-історичними особливостями. Розглядаються можливості «мовленнєвої онтології» «Тюремних сонетів», очевидно, підказані І. Франку циклом “Z więzienia” Я. Каспровича, його діалог з іншими сонетярами (Л. де Вега, А.-В. Шлеґель) з приводу віршового дефініювання твердої строфічної форми. Простежено аналогії між виданням І. Франка й віршовою книжкою “Miłość” Я. Каспровича (1895) з притаманною їй трифазною композицією (поеми “L’amorе desperato”, “Miłość-Grzech”, “Amor vincens”) й трьома жмутками «Зів’ялого листя». І. Франка. З’ясовано специфіку його соціально-психологічного роману «Лель і Полель» (“Lelum i Polelum”) з алюзією на драму «Ліла Венеда» Ю. Словацького, але з ширшими просторовими й смисловими межами.
subject: Статті
  topic: section
subject: інтертекст
  topic: keywords
subject: творчий діалог
  topic: keywords
subject: значуща бесіда
  topic: keywords
subject: циркуляція ідей
  topic: keywords
subject: ремінісценція
  topic: keywords
subject: алюзія
  topic: keywords
subject: сонет
  topic: keywords
subject: роман
  topic: keywords
creator: Юрій Ковалів
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 178
ending page: 191
doi: 10.17721/psk.2025.41.178-191

Репрезентація українського й польського культурних кодів у казці Лілії Корнільєвої «Легенда одного замку»
type: item
description: У статті аналізується казка Лілії Корнільєвої «Легенда одного замку» як приклад тексту, що відтворює багатоманітний інтеркультурний простір українсько-польського прикордоння. Авторка досліджує репрезентацію української та польської культур через деталі побуту, архетипічні образи та символічні предмети. Окрему увагу приділено мовним засобам твору, що формують побутово-чарівну міфопоетику та підкреслюють моральні чесноти, милосердя і духовну стійкість героїв. Стаття висвітлює, як казка демонструє взаємодію культур без домінування однієї над іншою та пропонує модель інтеграції української та польської традицій у сучасному літературному діалозі.
subject: Статті
  topic: section
subject: казка
  topic: keywords
subject: міжкультурна взаємодія
  topic: keywords
subject: художній простір
  topic: keywords
subject: українська традиція
  topic: keywords
subject: польська культура
  topic: keywords
subject: побутово-чарівна міфопоетика
  topic: keywords
creator: Оксана Коваленко
creator: Єлизавета Коваленко
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 166
ending page: 177
doi: 10.17721/psk.2025.41.166-177

Творчість Єжи Єнджеєвича на перехресті ідентичностей
type: item
description: У статті розглядається життєвий і творчий шлях Єжи Єнджеєвича — польського літературознавця, перекладача та письменника, чия багатогранна діяльність стала яскравим прикладом глибокого діалогу культур. Акцентовано увагу на його ролі у популяризації української літератури в Польщі, зокрема творів Тараса Шевченка та Михайла Коцюбинського, а також у розширенні міжкультурного простору, де перетинаються польська й українська традиції. Окреслено значення його праці як науковця та перекладача у формуванні польсько-українського літературного діалогу ХХ століття, що ґрунтувався на ідеях взаємоповаги та відкритості. Особливу увагу приділено його здатності поєднувати літературознавчий аналіз із культурним посередництвом, завдяки чому Єнджеєвич виступив не лише дослідником, а й творцем інтелектуальних мостів між двома народами. У центрі аналізу — проблема його багатогранної ідентичності, яка поєднала елементи польської, української та ширшої європейської культур, що надало його творчості особливого універсального звучання та зробило її актуальною у контексті сучасних досліджень міжкультурної комунікації.
subject: Статті
  topic: section
subject: Єжи Єнджеєвич
  topic: keywords
subject: польсько-українські літературні зв’язки
  topic: keywords
subject: міжкультурний діалог
  topic: keywords
subject: історія літератури ХХ ст.
  topic: keywords
subject: переклад
  topic: keywords
subject: рецепція
  topic: keywords
creator: Крістіна Іваніцька
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 151
ending page: 165
doi: 10.17721/psk.2025.41.151-165

Постаті козацьких ватажків у творчості Юліана Урсина Нємцевича
type: item
description: Трагедія «Богдан Хмельницький» Юліана Урсина Нємцевича — історико-драматичний твір кінця XVIII ст., присвячений подіям Визвольної війни українського народу середини XVII ст. та постаті гетьмана Богдана Хмельницького. Автор, поєднуючи художній вимисел з історичними фактами, прагнув показати складність громадянських і національних конфліктів, а також моральність виборів політичного лідера. У творі використано польськоцентричну інтерпретацію, проте образ Хмельницького подано багатогранно: як рішучого вождя, що прагне визволення свого народу, і водночас людину, керовану особистими мотивами та жорсткими рішеннями. Важливим елементом трагедії є етнографічний колорит та образ запорожців, а також уведення хору, що коментує події у дусі античної драми. П’єса поєднує патріотичний і дидактичний зміст, наголошуючи на згубних наслідках суспільних чвар. «Богдан Хмельницький» Нємцевича став першим драматичним твором у польській літературі, де в центрі постає реальна історична постать українського гетьмана. Цей образ вплинув на подальші інтерпретації Хмельниччини в польському романтизмі, зокрема у творах Вацлава Залеського та Михайла Заборовського. Трагедія є важливим джерелом для розуміння формування козацького міфу в польській культурі періоду переходу від Просвітництва до романтизму.
subject: Статті
  topic: section
subject: Юліан Урсин Нємцевич
  topic: keywords
subject: «Богдан Хмельницький»
  topic: keywords
subject: літературна критика
  topic: keywords
subject: просвітництво
  topic: keywords
creator: Дарина Горічко
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 140
ending page: 150
doi: 10.17721/psk.2025.41.140-150

Міфологія cтепу в поезії Богдана Залеського (на тлі «Марії»)
type: item
description: Стаття аналізує присутність і функціонування міфу степу в поезії Богдана Залеського, одного з провідних представників «української школи» польської літератури романтизму. Показано, як степ постає символічним простором: географічним, геополітичним, простором історичної пам’яті, містичним тощо. На тлі цього з’являється поема «Марія» Антонія Мальчевського, якої поетичне бачення України може слугувати контекстом для розуміння творчості Залеського.
subject: Статті
  topic: section
subject: міф
  topic: keywords
subject: романтизм
  topic: keywords
subject: «українська школа»
  topic: keywords
subject: козак
  topic: keywords
subject: степ
  topic: keywords
subject: геопоетика
  topic: keywords
creator: Дарина Сліпчук
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 580
ending page: 588
doi: 10.17721/psk.2025.41.580-588

Полювання, ліс, машина: очима жмудинки Кароліни Пронивської та Володимира Висоцького з Києва
type: item
description: Авторка статті аналізує два поетичні твори ХІХ ст. на мисливську тематику: Полювання (1858) Кароліни Пронивської (1828–1859), польської поетеси з Жмуді, та Ліс (1885) Володимира Висоцького (1846–1894), польського поета з Києва. Аналіз текстів розкриває приватне й соціальне тло їхньої генези, а також трансформацію ставлення до мисливського ритуалу, популярного серед польської шляхти. У вірші Висоцького проступає перспектива цивілізаційного й національного катаклізму (вирубування лісу, занепад почуттів, смерть), натомість Пронивська виявляє нову екологічну чутливість ранньомодерної людини, яка вже не полює, щоб убивати, а щоб засвідчити свою вразливість.
subject: Статті
  topic: section
subject: Кароліна Пронивська
  topic: keywords
subject: Володимир Висоцький
  topic: keywords
subject: ліс
  topic: keywords
subject: полювання
  topic: keywords
subject: чутливість
  topic: keywords
creator: Анна Яніцка
rights: Авторське право (c) 2025 Київські полоністичні студії
date: 2025-11-05
publication date: 2025-11-05
starting page: 110
ending page: 130
doi: 10.17721/psk.2025.41.110-130